Barokken+generelt

Barokken generelt
Barokken er den tidsperioden som startet rundt 1600 og varte fram til ca 1750. Barokken blir omtalt som en periode i europeisk kunsthistorie som følger etter renessansen. På samme måte som renessansen oppstod i Italia, oppstod barokken på samme sted. På 1600-tallet var Roma et populært møtested for mange kunstnere, hvor de diskuterte kunst og kunst utrykk. Mens i renessansen hadde pavekirken mindre makt og mennesket var i fokus, tok pavekirken og kongen i barokken igjen all makt i sin besittelse. Dette førte til at kunsten primært hadde som formål å hylle Gud, og den verdslige fyrsten. Her var det viktig å overbevise mennesket om at pavekirkens lære var den rette. I barokken ble derfor skulpturer, malerier, musikk og arkitekturer benyttet i den sammenheng. Selve ordet barokk har opprinnelig betydning som "ujevn perle". På mange måter var barokke ting ujevne. Dette kan man se på arkitekturer og møbler, alt er overdådig blomstret og pyntet. barokken var en tid fylt av kontraster, både i kunsten og i musikken. Selv om målet var orden, er uro og opprør to stikkord som er dekkende for samfunnsutviklingen. Samtidig ble det brukt sterke virkemidler for å gjøre inntrykk på menneskets sanser og følelser. I motsetning fra de rette linjene og enkeltheten som var typisk i renessansen, ble kunsten nå preget av dramatikk, ornamentikk og bevegelser. Man kan tenke at vektlegging av dramatikk og kontraster kan også ses i relasjon til den urolige tiden på 1600- tallet, med pester, krig og forfølgelser. Mens renessansen og middelalderen var dominert av vokalmusikk, var barokken mere instrumentenes tidsalder. Her ble nye instrumenter til, blant annet pianoet og fiolinen, som var de viktigste.

Det ble bygd mange store, praktfulle kirkefrom i barokken, for å overbevise menneskene om pavekirkens lære, og samtidig ble det bygd staselige byggverk til kongens ære. Kjennetegn på disse bygningene var at de skiller seg fra de enkle, beherskede og harmoniske kunstartene i renessansen. For å gi liv til bygningene brukte de kontrasten mellom lys og skygge, samtidig var fremheving av bevegelse og ornamentikk vanlig. Dette er et eksempel på arkitekturen i barokken. Bygningen heter Petersplassen og ligger foran Peterskirken i Roma. Midt på den ovale plassen står en obelisk som et symbol på Kristus. Bygningen er omkranset av søylerekker. Disse symboliserer kirkenes åpne favn for alle mennesker.

Litteraturen i barokken var ofte preget av dramatikk, sterke følelser og kontraster. Og det var vanlig å bruke motsetningsfylte ord, som for eksempel sorg/glede. Et annet kjennetegn er beskrivelse av dramatiske bevegelser, videre ble pyntelige ord, rytmisk variasjon og klingende rim ofte brukt i tekstene. I flere tekster kommer sterke følelser til uttrykk, og mange beskrivelser der dramatiske bevegelser gjennom bruk av ord som frembryder og utbryder også kommer til uttrykk.

I Italia på 1600 tallet oppstod epoken Barokken, som dominerte arkitektur og kunst i Europa frem til begynnelsen av 1700 tallet. Denne stilarten varierte sterkt fra land til land, men fikk likevel en felles betegnelse på grunn av den felles estetiske opprinnelsen. På denne tiden var de særlig opptatt av to typer byggverk, kirker og slott. Disse to byggverkene omfattet sognekirker, katedraler, herskapshus på landet og i byen, klosterbygninger og framfor alt kongelige slott. Arkitekturene i Barokken er også kjent ved sin byplanleggig hvor byene ble ordnet etter forhåndslagte planter. Samtidig ble det skapt parker og store haver rundt viktige områder. Ellipsen eller ovalen, var noe felles for barokkarkitekturen, og også kompliserte planer som var utledet av innviklede geometriske figurer. Et karakteristisk trekk ved barokkbyggverk var blant annet bølgende vegger. Et dominerende trekk i all kunst som ble skapt på den tiden, var å skape bevegelse i et arkitektonisk element i form av kontrabuer og buelinjer.
 * Arkitektur i barokken **

Et annet kjennetegn var sansen for kurver, som fant uttrykk i påfunn som buer eller snirkler. Men også fremfor alt, "ører", og dette var da arkitektoniske og ornamentale elementer som var formet som en hånd som rullet seg opp i endene. Grunnen til at dette ble dannet, var for det skulle danne en "overgang" mellom to punker av ulik høyde. Og denne stilen ble først og fremst tatt i bruk på kirkefasadene. Mange av kirkene i barokken ble nesten alltid bygd med hvelvet tak, det vil si en samling av buer. Dette er det praktfulle, kongelige slottet i Versailles, Frankrike.

Generelt kan man si at noen karakteristiske kjennetegn ved barokkbyggverk er buet overstykke, kontraster, høy helvalmet tak, skjevrøstet gavl, svulstig og rikt profilert listeverk, sterke farger i dekoren og vindustype. Kjente og viktige navn innenfor barokkens arkitektur er blant annet Fransesco Wren, Giovanni Lorenzo Bernini, Giocom della Porta og Nicholas Hawksmoor.

kilder: [] [] http://barokken.wikispaces.com/Slottet+Versailles []